Николай Лилиев
Когато нощем…

chitanka.info

КОГАТО нощем всред безкрая

извие звездния керван,

обичам смътно да гадая

и да бленувам своя блян:

— Дали сама ще се заключи

душата в своята мечта,

да слуша скръбните съзвучия

на безначална чистота?

И тоя блясък, тая нежност

на вдъхновеното сърце,

дали ще гаснат в безнадеждност

или ще станат нов прицел

за влюбени стрели? — Не зная,

но щом заглъхне сетен звън,

обичам смътно да гадая

и да предричам своя сън.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.